Anterior în Elementary :
Sunt Manny Tarkenian.
Ți-am trimis informațiile mele de contact.
O să răspunzi la ăla ?
Gareth Lestrade, fost Scotland Yard.
Îți datorez scuze.
Trebuie să ne învățăm unul cu celălalt.
Îmi dau seama acum.
Scuze acceptate.
Compania nu-mi mai plătește camera de hotel.
Poți sta aici.
Doar fă liniște.
Deținem pui, nu-i așa ?
Holmes !
Blestematul tău de cocoș e iar aici !
19 zile. De 19 zile e aici.
Tu ai spus că poate sta aici până când își dă seama ce poate face.
Holmes !
O să-l jumulesc ! Jur !
- Are oferte, ții minte ? - Normal că are.
Și-a asumat meritele pentru reușitele mele la Scotland Yard.
De obicei, un om e propria sa creație.
În cazul lui, el e creația mea ... și cine n-ar vrea să mă angajeze ?
Ai spus că prietenul tău a făcut-o pentru tine ?
E expert în demolări.
Îmi trimite dispozitive din când în când.
Cu greu l-aș numi prieten.
Ce se întâmplă dacă ajunge la zero ?
Mărturisesc că nu știu.
Poate fi o pulverizare de vopsea sau eliberare de fum.
Încă n-am eșuat ...
să dezamorsez una.
Holmes !
- Mă duc să văd ce vrea. - Da.
Holmes ! Mă poți ajuta, te rog ?!
- Salut ! - Bună, Joan, minunat !
Ăsta are ceva cu mine. Jur ! E ... Remus ?
De fapt, ăla e Romulus.
De fiecare dată când iau telecomanda
să deschid televizorul, își desface aripile
și vine la mine.
Salut, Romulus ! Vrei o mică atenție ?
Poftim !
Bunătăți în buzunar, foarte frumos.
Și apoi, o iei ...
Genial ! Absolut genial !
Bravo ! Mulțumesc foarte mult.
De fapt, am pariat câteva lire pe meciul ăsta.
Plăcerea mea.
Joan ?
Am vrut să-ți mulțumesc
că ai fost atât de răbdătoare cu mine,
și cu toate prostiile astea cu slujba.
Sherlock s-a săturat de fața mea, nu-i așa ?
Ai o decizie importantă de luat, deci ...
Știi, de fapt, am o ...
am primit altă ofertă azi, să fiu sincer. Uite !
Cea mai mare companie de investigații din Sao Paulo, Brazilia,
Romero e Blanco.
- Vorbești portugheza ? - Dacă vorbesc portugheza ?
Păi ...
nu, nu chiar.
Poate vrei să te uiți la unele din ofertele de pe masă.
Ai putea găsi una pe care o preferi mai mult decât ...
să lucrezi pentru un bătrân proprietar de cocoși.
Știu ce-ai vrut să spui.
Eu sunt, bine ?
M-ai prins.
Pardon ?
Eu sunt.
Tipul pe care-l vezi la știri.
Sunt Gordon Cushing.
Asta încerci să-ți dai seama, corect ?
Ai făcut-o ?
Trage pe dreapta aici. Vreau să cobor.
ELEMENTARY Sezonul 2, Episodul 17 "Urechi pentru tine"
Numele lui e Gordon Cushing, dar poate deja știi asta.
Soția lui a dispărut în 2010. Toată lumea a crezut că el a ucis-o.
A fost în toate ziarele pe atunci.
M-am străduit să fiu la curent
cu infracțiunile notorii din alte țări,
dar recunosc că n-am mai făcut-o pe durata dependenței.
Soția lui, Sarah, era o petrecăreață. El nu era de acord.
Se certau mult, așa că, atunci când a dispărut ...
S-a presupus că el e ucigașul ?
Da, dar fără un cadavru, nimeni nu putea construi un caz.
Acum câteva ore, a sunat la 911
pentru a spune că a primit o cutie cu două urechi tăiate.
Era un bilet înăuntru, spunând că erau ale soției sale, Sarah.
Dacă dă peste 2 milioane persoanei
sau persoanelor care au luat-o, o primește înapoi.
Și e ciudat să primești o cerere de răscumpărare
la 4 ani după o răpire.
Crezi că asta e ciudat.
Nu e prima oară când pretinde că a fost contactat de răpitori.
A spus că a primit un telefon de la cineva
la un an după dispariția lui Sarah, da ?
Da, a dispărut în mai 2010.
Atunci a spus că ea își făcuse bagajele și plecase.
Dar, chipurile, a primit un telefon în iunie 2011.
Tipul a spus că el o răpise.
Chiar a dat-o la telefon să vorbească cu el.
Cushing îi urmează instrucțiunile la perfecție.
Nu ne sună, nu sună la FBI,
doar adună un milion în bani gheață,
și-i lasă sub un copac din Central Park.
Zilele trec,
niciun semn de Sarah.
Atunci s-a decis să ia legătura cu poliția.
Numai că n-a putut dovedi că l-a contactat cineva,
așa că, oamenii au crezut că a inventat totul.
Evident, n-a inventat două urechi retezate.
Sunt pe cale să vorbesc cu el.
M-am gândit că poate vreți să veniți și voi.
Știu cum va suna asta,
dar ăsta e un lucru bun, nu ?
Adică, Sarah e în viață.
Legistul compară urechile cu șuvițele de păr
pe care le-am luat dintr-o perie din baia voastră în 2010.
Dacă ADN-ul se potrivește, atunci, da ...
Sunt șanse mari să fie încă în viață.
Urechile sunt ale lui Sarah.
Știu că sunt. Uitați-vă la pozele pe care vi le-am adus.
Stați !
Încă credeți că eu am ucis-o, nu-i așa ?
Credeți că am luat urechile de la altcineva,
și mi le-am trimis mie însumi ?
Nu. Sunt mai preocupat cu ceea ce știu.
Știu că cineva a fost mutilat mai devreme în seara asta.
Știu că vreau s-o ajut.
Ea e Sarah.
E în viață ...
La fel cum a fost în viață în 2011 ?
Ultima oarâ când ți s-a cerut să plătești întoarcerea ei ?
Îndrăznesc să spun că cererile de recompensă
devin o tradiție pentru tine.
Știu că am făcut o greșeală acum 3 ani.
Ar fi trebuit să sun la poliție din clipa când am închis telefonul
cu răpitorul, dar eram speriat,
iar Sarah era ... îngrozită.
N-am vrut să-mi asum niciun risc. N-am putut.
Există desfășurătoare telefonice care arată
că am primit apelul când am spus că l-am primit.
Declarații bancare care arată că am scos 1 milion $.
Ai fi putut suna de pe un telefon preplătit.
Ai fi putut ascunde banii oriunde.
Întotdeauna am fost cinstit cu voi.
Și voi continua să fiu cinstit cu voi.
Nu-mi mai iubeam soția cu mult înainte să dispară.
A spus și a făcut lucruri când era beată,
pe care nu le pot ierta.
N-o vreau înapoi pentru că mi-e dor de ea.
O vreau înapoi pentru că m-am săturat ca oamenii să se uite la mine
așa cum vă uitați voi acum.
Chiar sunt de o asemănare stranie cu urechile din fotografie.
Totuși, e greu de dovedit că provin de pe capul lui Sarah Cushing.
- Ce părere ai de Gordon ? - A părut destul de sincer.
Dar la fel părea și notoriul zoofil Ebenezer Cornell
când a pretins că nu încercase
să violeze doi struți la grădina zoologică din Londra.
Deci ...
Ce părere ai de d-l Cushing ?
A fost interesant să fiu în aceeași cameră cu el.
Înainte de seara asta, îl văzusem numai la știri.
Dacă spune adevărul, atunci, cred că-mi pare rău pentru el.
Ar însemna că cineva a făcut o greșeală destul de tragică
când l-au acuzat.
Apropo de "greșeli tragice".
"Scuze că te deranjez, dar am rămas pe afară."
Remarcabil !
"M-am uitat sub preșurile din față și din spate."
"N-am găsit nicio cheie."
Pentru că genul ăsta de om sunt.
Las cheile sub preș.
Nu știu de ce tragi cu ochiul în interior.
Știi că nu suntem acolo.
De fapt, încerc să evaluez paguba.
Ce s-a întâmplat ?
Știi meciul de fotbal pe care am pariat ?
Chiar am câștigat.
Da, am trecut să-mi iau câștigurile pe drumul de întoarcere.
Și am intrat un pic în belele.
Un tip neprietenos
s-a îndrăgostit de ceasul și telefonul meu.
Ai fost jefuit.
Tot cred că ar trebui să mergi la spital.
Pentru asta ? Am fost sărutat mai tare.
Pentru numele lui Dumnezeu !
Pui blestemat !
E pe pat. Haide !
Pleacă ! Șterge-o de aici !
Credeam că Sherlock a spus că-i va trimite la Zoo.
Au spus că nu-i pot lua până săptămâna viitoare.
Am intrat într-o cameră zilele trecute,
era întuneric, iar el stătea acolo.
Era întuneric beznă, și avea pe unul dintre ei cocoțat pe umăr.
Da. A stat acolo o groază.
A spus că era un fel de exercițiu de echilibrare.
Era acoperit de pene.
Ce e ? Ce e ?
Ai băut.
Da, s-ar putea să fi băut câteva pahare la bar,
când mă duceam să-mi iau câștigurile.
Asta a fost acum o oră, nu ?
Ai băut mult mai recent.
Whiskey, judecând după respirația ta
și, după pata aia umedă de pe cămașă, aș spune că
undeva în ultimele 10 minute ? Știi,
nu sunt baruri pe aici, Și, chiar dacă erau,
cum ai fi putut plăti pentru el ?
Hoțul ți-a luat toți banii, nu ?
- Da. - Noi doi am vorbit despre asta
când Sherlock a spus că poți sta aici.
- Nu poți bea în preajma lui. - Da, dar el e un dependent,
de fapt, Joan. Nu e un alcoolic.
Doar n-a băut heroina în Londra.
- De unde a provenit whiskeyul ? - Am o mică rezervă în spate.
Iau una mică, dacă am nevoie de una.
Și cât de des e asta ?
- Pe bune ? - Gareth !
Te rog ... Haide !
Evident, nu înțelegi câtă presiune e pe mine.
- Toate ofertele alea blestemate ... - Trebuie doar să iei o decizie.
- E ceva mai complicat. - Da ?
- Ce ? Chiar vrei să ți-o spun ? - Ce să spui ?
Holmes avea dreptate !
Nu pot ...
face slujba asta fără el. Nu pot fi un detectiv.
Erai detectiv cu mult înainte de a-l cunoaște.
Pe vremuri, când eram, știi tu ...
când eram adecvat, când eram ...
când eram competent.
Joan, oamenii ăștia nu vor ... nu vor ceva adecvat.
Vor ceva special. Vor să fiu omul care eram când eram cu el !
Uite, știu că ai avut problemele tale, dar gândești prea mult.
Normal, ție ți-e ușor să vorbești, nu-i așa ?
Pentru că acum tu ești cu el.
Tu ești cea care ești specială.
Ascultă de la cineva care a trecut prin asta.
Bucură-te atâta cât durează.
Salut !
Am văzut o vagă urmă de surpriză ? Ți-am spus că am primit mai multe.
Doar credeam că ești până la gât în cazul lui Sarah Cushing.
Am fost, în cea mai mare parte a serii.
Pe urmă căpitanul m-a sunat și mi-a spus
că urechile retezate primite de Gordon Cushing
se potriveau cu ADN-ul lui Sarah.
Glumești !
Ăsta-s eu, Watson. Mașina de glume !
Deci, Sarah Cushing e în viață ?
Este, sau cel puțin era până ieri.
Gordon va plăti recompensa,
dacă o va primi înapoi, chiar și fără urechi.
N.Y.P.D.-ul va supraveghea.
Și, dacă tot n-aveau nevoie de prezența
a doi detectivi consultanți pentru un simplu schimb de recompensă ...
Exercițiu de echilibru ?
Cum ai ... ?
Las-o așa !
- L-ai văzut în dimineața asta ? - Nu.
L-am auzit plecând mai devreme.
Ăsta a venit pentru tine de la detectivul Bell.
L-ai deschis ?
Sunt doar câteva dosare referitoare la jafurile recente.
Sunt curios ... De când anchetăm noi infracțiuni de drept comun ?
- De când îmi deschizi tu poșta ? - De când stai aici ?
10:00 fix, d-le Cushing.
Omul nostru ar trebui să fie aici curând.
Privirea înainte. Nu te uita la mine.
Coboară.
În regulă, aveți grijă.
Suspectul e un bărbat alb, 35 de ani,
poartă o haină albastră, căciulă de lână și ochelari de Soare.
Ține telefonul deschis.
O oră. Când știu că sunt în regulă,
o să te sun să-ți spun locația soției tale.
Suspectul e în mișcare, se îndreaptă spre Sud,
pe peronul sudic care dă în strada Varick.
Echipa albastră, vreau să-l urmați de la distanță.
Vezi asta ?
Ce face ?
- Unde naiba se duce ? - Unitățile de rezervă,
aveți grijă, suspectul fuge spre Sud,
prin tunelul sudic.
Mențineți pozițiile,
și-l vom aresta când iese.
Nu încercați să-l urmăriți.
Ce vrei să spui ? O să scape.
Avem un localizator în geantă,
d-le Cushing. Ții minte că ți l-am arătat ?
Știu, dar dacă-l găsește ? Dacă schimbă gențile ?
N-ar trebui să ne scape din ochi.
Avem oameni în toate locurile unde ar putea apărea.
Lasă-ne să ne facem meseria.
Nu, îmi pare rău.
D-le Cushing, rămâi unde ești !
Echipa de sprijin, mergeți la panou.
Tăiați curentul din șine.
Opriți-vă !
Opriți focul !
D-le Cushing !
D-le Cushing ...
Arată-ne mâinile.
Încercam doar să-l opresc.
N-a vrut să mă asculte.
El ...
N-a vrut să mă asculte.
Încercam doar să-l opresc.
Totul s-a întâmplat atât de repede.
Bărbatul care a luat banii,
și-a dat seama că-l urmăream.
A venit către mine.
Atunci, ai ridicat bucata de oțel armat ?
Nu știu nici măcar cum ...
Cred că era pe jos.
Am fluturat-o la el, și ...
L-ați putut identifica ?
Nu avea acte la el.
Tot ce avea în buzunare era un set de chei,
niște mărunțiș.
I-am verificat în sistem amprentele și ADN-ul.
Până acum, nicio potrivire.
Ieri spuneați că s-ar putea să aibă parteneri.
- Aveți vreo veste de la ei ? - Nu.
Dar dacă lucra singur, asta înseamnă ...
că nu e nimeni să aibă grijă de Sarah, corect ?
Nimeni care să-i ducă mâncare.
Nimeni care să-i ducă apă.
E o posibilitate.
Patru ani am încercat să conving oamenii că nu am ucis-o.
Acum poate că, în sfârșit, am făcut-o.
Se vede cu ochiul liber. Cazul ăsta e o mizerie.
Am două urechi retezate, un cadavru.
Nicio pistă.
Întrebarea e ... e o mizerie pusă la cale de d-l Cushing ?
Ar putea fi din nou ca în 2011.
Vrea ca oamenii să creadă că e nevinovat,
așa că-l angajează pe tip să ridice banii dimineață.
Îl ucide, pentru a nu lăsa nicio urmă.
Dar asta nu ar explica urechile.
Se potrivesc cu ADN-ul lui Sarah Cushing.
Dacă Gordon e în spatele la astea, asta ar însemna
că a ținut-o undeva în ultimii 4 ani.
Dacă e adevărat, de ce să atragă atenția asupra lui ?
Ce-ar avea de câștigat ?
Oricum ar fi, bărbatul mort reprezintă cea mai bună șansă
de descoperire a adevărului și de a ajunge la Sarah.
Deci, cu binecuvântarea ta,
Watson și eu vom merge la morgă și vom examina cadavrul
și efectele sale personale.
- D-șoară Watson ? - Da ?
Aveți un vizitator.
Tu mergi la morgă.
- Ne vedem acolo. - Credeam că ...
E în regulă, pe bune.
Vin cât pot de repede.
Mulțumesc.
N-ai să-mi oferi o ceașcă de cafea ?
Sau niște ceai ?
Poate chiar o gogoașă ?
Nu te-am invitat aici să te hrănesc.
Nu, m-ai invitat aici ca să-mi ceri să părăsesc casa.
Ai timp până în weekend.
Acceptă una din oferte, începe o viață nouă.
Pariez că voi doi ...
ați râs copios azi-noapte, nu ?
Despre ... micul meu incident ...
Toate lucrurile pe care le-am spus ...
De fapt, nu i-am spus nimic lui Sherlock.
N-am crezut că era treaba mea.
Dar, dacă tot ai adus vorba,
nu găsesc amuzantă auto-compătimirea ta.
Când detectivul Bell a fost indisponibil,
Sherlock a trecut printr-un lanț de detectivi.
Șapte. Unii buni.
Mai mult decât adecvați.
Dar niciunul dintre ei n-a fost destul de bun pentru el.
Sau pentru mine.
A făcut același lucru în Londra, nu-i așa ?
Până la tine.
A rămas cu tine.
Te-a ales.
Ce-i asta ?
Dosarele de caz la câteva jafuri.
Hai să ne uităm puțin.
E aceeași vecinătate și același mod de operare,
unde m-a atacat pe mine pungașul ăla.
Crezi că sunt al treilea ?
Și ce-ar trebui să fac cu astea ?
Găsește-l pe tip. Fii detectiv.
În cel mai rău caz, ți-ai putea lua banii înapoi.
În cel mai bun caz, îți vei da seama
că niciodată n-ai fost doar însoțitorul cuiva.
Prietenul tău Lestrade ...
arăta ca și cum a avut o noapte grea.
Bătăturile de pe mâinile sale indică că necunoscutul nostru
a făcut muncă manuală.
Urmele de nisip ceramic
de sub unghiile sale sugerează că a fost muncitor pe acoperișuri.
Asta e o profesie vestită
pentru plata mediocră și condițiile slabe de muncă.
E domeniul emigrantului ilegal
și a eliberaților condiționați recent.
Ești destul de sigur că amprentele acestui bărbat
nu se potrivesc cu nimic din baza ta de date ?
Nu încă.
Observă pantofii.
Vechi de câțiva ani, talpă foarte subțire.
Nu arată ca un om care a colectat o recompensă cu 7 cifre, acum 3 ani,
și a pus la cale o urmare.
Poate ne uităm la un comisionar.
Dacă așa e cazul, de ce n-avem vești de la partenerii lui ?
"Rabkin Hardware" ?
Da, e în Hempstead.
Au dat câteva sute ca ăștia, anul trecut, într-o promoție.
Am vorbit cu proprietarul. Nu l-a recunoscut pe tip.
Nici vreunul dintre angajații lui.
Da, le-am văzut și eu.
Nu sunt sigur de model.
Poate fi emblema unei bande.
Da, mai repede ale unui club.
A.A., C.A., L.A., N.A. Ceva cu "anonim" în coadă.
30 reprezintă 30 de zile. 6 reprezintă 6 luni.
Cipuri de abstinență.
Da, unii oameni în recuperare se tatuează
pentru a marca anumite date.
Eu însumi găsesc practica asta o tâmpenie.
Cipurile sunt de plastic și subțiri cu un scop.
Sunt fragile, ușor de pierdut.
Exact ca și abstinența pe care o reprezintă ...
Oricum, din fericire pentru noi,
aroganța omului nostru ne-ar putea ajuta să-l identificăm.
De ce am sentimentul că suntem pe cale să mergem
la ședințele unor grupuri de sprijin din Hempstead ?
Salut ! Cum merge ?
Nu prea bine.
Chipul lui n-a fost încă recunoscut.
Ești bine ?
- Asta a fost o greșeală. - A fost ideea ta.
E o violare profundă a tradițiilor mândre ale acestor întâlniri.
Sunt făcute să fie anonime.
Și, iată-ne pe noi, cerându-le participanților
să-l identifice pe unul de-a lor.
Nu cred că e corect.
Încercăm să salvăm viața unei femei.
La fel și Marcus la întâlnirea la care a fost.
Oamenii cu care vorbiți înțeleg asta.
Nu cred că ar fi trebuit să te amesteci.
- Cu ce ? - Cu Lestrade.
Dosarele pe care le-ai cerut erau evident pentru el.
A fost victima unui jaf.
Iar tu crezi că dacă-l pui pe urma vinovatului
va rezolva simultan criza sa de încredere
și-l va scoate din sticla în care s-a băgat.
Stai ! De unde știi asta ?
Am nas, Watson.
Și ochi și urechi.
Dacă nu era preocupat de perspectivele sale,
șederea lui cu noi ar fi durat numai câteva zile.
E pierdut fără mine.
Nu înțeleg. Dacă știai despre asta,
de ce n-ai încercat să vorbești cu el, să încerci să-l ajuți ?
L-am ajutat.
Permițându-i să atingă limita de jos.
I-am spus de neliniștile mele legate de problemele lui,
cât noi doi eram în Londra. A ales să mă ignore.
A ajuns sluga docilă a unui pervers bogat.
Șocant, asta nu s-a terminat bine.
Sunt ferm convins că următoarea mișcare ar trebui să fie a lui.
Chiar dacă următoarea mișcare e o implozie ?
Și eu m-am prăbușit. Uită-te la mine !
Nu i-am dat decât un caz.
I-am dat multe cazuri când eram în Scotland Yard.
Uite cum s-a terminat asta.
Spui că n-ar mai trebui să fie detectiv ?
Spun că eu cred că are nevoie
să găsească singur o cale de ieșire.
Întâlnirea va începe.
Să mergem !
Așteaptă.
O cunoști pe femeie aia ?
Cred că amândoi o cunoaștem.
A făcut niște modificări, dar nu îndeajuns
pentru a-și ascunde adevărata identitate. Nu de mine, cel puțin.
- E Sarah Cushing. - Da.
În viață.
Și absolut deloc răpită.
Și, dacă nu mă înșel, e în posesia ambelor sale urechi.
Ai dreptate. Sunt Sarah Cushing.
Am fost ea, oricum.
Acum mi se spune Allison Drake.
Mi se spune așa de ani de zile.
Tot ce a spus Gordon poliției în 2010 a fost adevărat.
Mi-am făcut bagajele și am plecat fără niciun avertisment.
Certurile noastre deveneau tot mai urâte,
și, chiar și când nu ne certam,
îl surprindeam ...
holbându-se la mine.
Expresia feței sale ...
Am simțit că o să mă rănească.
N-ai luat niciodată legătura cu poliția,
chiar și atunci când au suspectat că Gordon te ucisese.
Din cauză că-ți era încă teamă ?
M-am gândit la diverse moduri de a ieși în față,
dar de fiecare dată când eram pe punctul de a o face,
îmi aminteam expresia lui.
M-am gândit că Gordon e un om hotărât.
Dacă știa că sunt pe acolo, pe undeva,
și dacă voia să mă găsească ...
Mi-am făcut o viață nouă.
Am devenit abstinentă,
m-am măritat cu un doctor.
D-nă Cushing,
acest bărbat ...
a reușit să-i convingă pe Gordon și poliția că el te răpise.
Îl recunoști ?
Jim Browner.
L-am cunoscut aici, la o ședință.
Cumva și-a dat seama cine eram cu adevărat.
M-a șantajat pentru o vreme.
Presupun că a decis că ar putea face mai mulți bani,
spunându-i lui Gordon că m-a răpit.
Ultima scrisoare de răscumpărare a lui Jim ...
conținea în pachet două urechi umane.
ADN-ul s-a potrivit cu al tău, dar urechile tale n-au nimic.
De fapt, cred că aș putea explica asta.
Acum câțiva ani, am văzut un reportaj la știri.
Cadavrul unei femei a fost găsit într-o mlaștină.
Poliția a crezut că ar putea fi al meu,
așa că, au comparat ADN-ul de la cadavru
cu părul de pe o perie luată din baia mea.
Numai că peria aia nu era a mea.
Pe a mea am luat-o cu mine când am plecat.
Crezi că soțul tău se vedea cu altcineva în 2010.
Cred că peria aia aparținea celeilalte femei.
Iar urechile primite de Gordon ...
Indiferent cine e, trebuie să-i fi aparținut ei.
D-l Roscoe Pelfrey ?
Bună ziua. Da, numele meu e Gareth Lestrade.
Sunt ... sunt detectiv.
Mă întrebam dacă v-aș putea pune câteva întrebări
despre bărbatul care v-a jefuit.
L-ați prins ?
Fișierul video s-a deschis ?
Da, nu, merge bine, d-le Pelfrey.
Mă uit chiar acum la el, de fapt.
E exact cum am spus polițiștilor.
Am venit la New York la o convenție de vânzări.
Soția mea e pasionată de arhitectură,
așa că, filmez de fiecare dată când văd ceva,
ceva ce i-ar plăcea.
Tot ce ai ! Dă-le imediat !
Nu, nu i-am văzut chipul.
Tipul m-a pocnit înainte să mă întorc.
Camera mi-a căzut în canal.
E singurul motiv pentru care am luat-o înapoi.
Te poți gândi la ceva ce n-ai spus poliției, d-le Pelfrey ?
Ceva ce m-ar putea ajuta să-l găsesc pe acest bărbat ?
Îmi pare rău. Poate vei avea noroc cu celălalt tip jefuit.
Știu că am închis galeria înainte să mă lovească,
dar după aceea totul e în ceață.
M-am ales cu o contuzie urâtă când am dat cu capul de asfalt.
Nu-ți fă griji, d-le Phillips.
Cred că e admirabil că încerci să-l găsești pe bărbat.
Ai spus că ai lucrat pentru Scotland Yard, nu ?
Așa e.
Sună foarte interesant.
Da, presupun că așa a fost.
Trebuie să recunosc. Îmi place accentul tău.
Poate ne-am putea vedea la o cafea, într-o seară,
să vorbim și despre altceva în afară de atac.
Niciodată nu amestec afacerile cu plăcerile, d-le Phillips ...
Ești sigur că nu-ți mai amintești nimic despre seara jafului ?
Cum spuneam, m-am lovit la cap.
Când mi-am revenit, era un cuplu de buni samariteni.
Și mai era o bicicletă galbenă legată de un copac.
Am crezut că e o mare banană.
Îmi pare rău.
Scuze. Scuză-mă.
Ai spus ...
ai spus o bicicletă galbenă ?
E adevărat ?
Da, era țipătoare.
Cu ghidon mare și verde.
Mă poți învinovăți că am crezut că era o banană ?
Îmi pare rău. Sunt confuz.
Bicicleta e importantă ?
Sarah e în viață ?
Urechile ... evident nu sunt ale ei.
Cum s-au potrivit cu ADN-ul ei ?
Crede că peria de păr luată de poliție pentru mostra ADN
aparținea unei alte femei.
Poate o vizitatoare a dormitorului tău ?
E posibil ?
Da.
Când lucrurile au devenit cu adevărat mizerabile,
am început să mă văd cu altcineva.
Trebuie să ne spui despre ea.
Știu mai puține despre ea decât probabil v-ar plăcea.
A fost o profesionistă.
Prenumele ei era Kendra.
Doar atât mi-a spus.
Era blondă, exact ca Sarah pe vremea aia,
așa că, presupun că poliția i-a confundat peria cu a lui Sarah.
O să avem nevoie de datele ei de contact.
Vă pot da numele agenției care mi-a prezentat-o,
dar nu cred că o să aveți noroc.
Când Sarah a dispărut,
și am fost numit suspect, Kendra s-a speriat.
A încetat să mă mai vadă. Și-a schimbat toate numerele.
Contactul meu de la agenția ei mi-a spus că a dispărut
cam la fel cum o făcuse Sarah.
Crezi că Sarah e în spatele la ce s-a întâmplat cu Kendra ?
Când v-am spus zilele trecute
că nu am mințit poliția niciodată, am vorbit serios.
Când am spus că am vorbit cu Sarah la telefon în 2011 ...
Și atunci ai vorbit serios.
Te gândești la prima cerere de răscumpărare.
Ea a fost în spatele ei.
Ea trebuie să fi fost.
Și, dacă a fost amestecată atunci, e amestecată și acum.
Prietenii și familia sunt încă zdruncinați
de vestea că Sarah Cushing a apărut
vie și nevătămămată în Long Island.
Înfățișarea ei s-a schimbat din 2010.
Și sunt zvonuri că asta se datorează
bărbatului cu care s-a măritat în 2012,
dr-ul Steven Edelman, chirurg plastic.
Aceste zvonuri încă nu au fost confirmate.
Mulțumesc, Toni.
Cât durează să identifici o prostituată blestemată ?
Marcus a spus că o să sune într-o oră.
Au trecut ... 45 de minute.
Ca să fiu cinstită, știe doar numele mic și culoarea părului.
Un adevărat lux !
I-aș găsi numele în 20 de apăsări de taste.
Deci, crezi că Gordon are dreptate.
Crezi că Sarah e în spatele la toate astea.
Să spunem că a profitat de situația ei delicată în 2011.
Dacă a făcut-o, a obținut cu succes 1 milion $.
Ajungem în prezent.
Mai vrea s-o facă o dată.
Dar știe că Gordon nu-i va da banii pur și simplu.
Va merge la poliție.
Știe adevărul despre peria din posesia poliției.
Și-a dat seama cu ani în urmă.
Așa că, dă de Kendra,
și-i trimite o pereche de urechi care se vor potrivi.
Genetic, cel puțin.
Sau el a mințit legat de telefonul ăla din 2011,
și acum, când știe că Sarah e în viață,
încearcă s-o facă să se întoarcă la el,
pentru tot iadul prin care l-a făcut să treacă.
Oricum,
dacă putem determina de unde a fost luată Kendra,
putem găsi indicii despre identitatea răpitorului ei.
Ai vorbit azi cu Lestrade ?
Nu. Poate e prin vreun șanț.
Dacă a făcut-o, munca pentru a-l reface poate începe în avans.
Ai făcut cum ți-am cerut ? L-ai lăsat în pace ?
Eu ...
E Marcus.
Alo ?
Salut !
Serviciul de escortă folosit de Cushing nu mai există.
Dar un prieten de la Moravuri m-a putut pune în legătură
cu una dintre fetele cu care Kendra a lucrat.
Și ... ?
Adevăratul nume al Kendrei a fost Kelly Tasker.
Cu accent pe "a fost".
A murit într-un accident de mașină acum 3 ani.
Și a fost incinerată.
Nu știu ale cui urechi le-a primit Gordon Cushing prin poștă,
dar nu erau ale ei.
Ești încă treaz.
Gordon Cushing a primit o pereche de urechi proaspăt retezate,
prin poștă, acum două zile.
ADN-ul lor s-a potrivit cu cel al părului
luat dintr-o perie care se credea că a aparținut lui Sarah Cushing.
Numai că peria nu era a ei.
Gordon a spus că i-ar putea aparține numai lui Kelly Tasker,
cunoscută și drept Kendra,
numai că ea e moartă de ani de zile.
Evident, urechile nu erau ale ei.
Așa că, rămâne întrebarea : ale cui urechi erau ?
Când m-am dus să mă culc, lucrai jos,
și acum ți-ai făcut tabăra aici, chiar lângă camera de oaspeți.
Vreo șansă că e din cauză că-ți faci griji pentru Gareth ?
Sunt aici, Watson, pentru că aici ținem mâncarea, și mi-e foame.
Nu mănânci.
Aștept să fac un progres.
Când îl voi face, o să mănânc banana aia.
M-am gândit la ce-ai spus.
Să-l las în pace.
Am înțeles. Oarecum.
Trebuie să mă gândesc că există moduri mai bune
de a-l ajuta, decât să-l las să se prăbușească.
După cum deja am spus clar ...
Da, tu te-ai prăbușit. Știu.
Dar el nu e tu. E prietenul tău.
Și nu cred că ar trebui să-ți fie teamă să-l ajuți.
Un nou suspect ?
Numele lui ...
a fost Alphonse Bertillon,
și a inventat poza de identitate.
Era francez, un polițist.
A devenit tot mai frustrat că nu era niciun sistem
prin care el și colegii săi
să poată identifica criminalii capturați,
pe care-i mai arestaseră înainte.
Așa că, a născocit unul.
A început să-i catalogheze după trăsăturile fizice,
și curând a observat ceva destul de neobișnuit
legat de urechea umană. Nu există două la fel.
Sunt la fel de unice ca și amprentele.
De-asta pozele de identitate sunt făcute din profil.
Credea că e crucial să surprindă o vedere clară a urechii.
Asta e foarte interesant.
De ce e poza lui aici ?
Pentru că acest caz m-a forțat să mă confrunt
cu posibilitatea că el se înșela.
Observă lobii, grosimea spiralelor,
adâncimea pavilionului urechii.
Sunt identice.
Și totuși, d-l Bertillon ne-ar spune că asta e imposibil.
Bine, să spunem că ai dreptate legat de Sarah.
Să spunem că ea e în spatele la toate astea.
A găsit pe cineva care avea urechi care semănau cu ale ei.
A răpit persoana aia, și a trimis urechile ei lui Gordon.
Îți poți imagina timpul și efortul necesar unei persoane
să găsească urechea lui sau a ei geamănă ?
Presupunând că așa ceva măcar există ?
- Bine, să spunem că a făcut-o. - Tot n-ar explica
cum ADN-ul acelei persoane și-ar face drum pe o perie
recuperată de la locul faptei în 2010.
În reportajul pe care l-am văzut mai devreme
se spunea că noul soț al lui Sarah era chirurg plastic, nu-i așa ?
Da. De ce ?
A existat un bărbat pe nume Shawn Menck.
Casa lui mirosea îngrozitor.
Mergea cu bicicleta, strângea ce-i plăcea.
iar capul lui era gros ca o scândură.
Atât am stat aici,
așteptându-te pe tine, Shawnee, să vii acasă.
Îndeajuns pentru a scrie un poem.
Nu știu cine ești, dar ai 5 secunde ...
Ai idee, amice, cât de urâtă e bicicleta ta ?
E ridicolă !
Am arătat poza la doar 10 oameni din acest cartier
înainte să ajung la tine.
Lucrezi pentru restaurantul indian din colț și faci livrări.
Când faci livările alea,
jefuiești oameni. De unde știu asta ?
Bicicleta asta a ta urâtă a fost văzută la locul a două infracțiuni,
N-am observat-o când m-ai jefuit, desigur,
pentru că, sincer, eram matol.
Ascultă, omule ...
Toate cele 3 jafuri au avut loc în zona de livrare
și când tu erai de serviciu.
Și nu numai asta ...
Am descoperit când am intrat aici,
un teanc de probe, inclusiv propriul meu portofel.
Am găsit întreaga experiență absolut dezamăgitoare. Adică ...
Credeam că va fi ceva mult mai misterios,
o urmărire mult mai spectaculoasă, dar nu, nu.
De fapt, acum sunt mult mai deprimat, decât atunci când am început.
Acum, ceea ce-ți voi cere, Shawnee, e ...
să-mi dai banii înapoi.
Ca să pot pleca de aici și să pot merge la un bar
și să-mi cumpăr o halbă, să-mi revin.
Nu, nu, nu ! Nu fă asta.
Nu mai sari la mine de data asta, amice !
Pe bune ?
Haide !
- Mulțumim că ai venit. - Desigur.
Ați spus la telefon că aveți niște întrebări ?
Avem. Prima dintre ele,
ai fi amabilă
să te ridici și să-ți atingi degetele de la picioare ?
O comandă destul de simplă,
și, totuși, te derutează. Foarte bine. Întrebarea numărul doi :
Putem arunca o privire în geanta ta ?
Nu știu ce se întâmplă aici, dar nu cred că e foarte amuzant.
Nu vrei să-ți vedem geanta, pentru că atunci
ți-am vedea cicatricile chirurgicale.
De-asta stai cu spatele atât de drept, nu-i așa ?
Țesutul încă se vindecă,
iar tu nu vrei să-l agiți.
Mi s-a îndepărtat un cancer acum câteva zile.
Să ghicesc ! Două excrescențe ...
Care arătau cam așa ?
Nu știu ...
Azi-noapte, mă întrebam
cum s-ar putea potrivi genetic acele urechi cu firele de păr
de pe o perie luată din baia ta.
Ai spus că peria nu era a ta.
Și, totuși, acele urechi, identice cu ale tale,
și, după cum am spus deja, ADN-ul s-a potrivit.
Atunci, mi-a trecut prin cap, că m-ai mințit când mi-ai spus
că peria aparținea altcuiva. Era a ta.
Și urechile sunt ale tale, nu-i așa ?
Numai că nu au provenit de pe capul tău.
Îți dai seama cât de nebunește sună asta ?
Oamenii au crezut că dr. Charles Vacanti era nebun
când a crescut ceea ce semăna cu o ureche umană
pe spatele unui șoarece de laborator, în 1997.
Eu însumi n-am crezut asta.
Urechile sunt formate mai ales din cartilagii, ceea ce înseamnă
că sunt foarte greu de reparat o dată ce sunt vătămate.
De asemenea, au o formă foarte complicată.
Dr. Vacanti a născocit o metodă de creștere a cartilagiului uman
pe o schelă biodegradabilă în formă de ureche.
Plasezi schela sub pielea subiectului,
și se dizolvă în timp,
lăsând în urma sa doar cartilagiul.
Dacă procesul nu-ți este familiar,
te încurajez să îndoi urechea soțului tău.
Nu numai că e chirurg plastic.
A mai făcut genul ăsta de treabă înainte. Am verificat.
A construit două schele care arătau exact ca urechile tale,
și apoi le-a plantat pe spatele tău.
Acum 3 zile, le-a tăiat și le-a trimis fostului tău soț.
După aceea, era doar o chestiune de colectare a recompensei.
O sarcină pentru care l-ai recrutat pe defunctul Jim Browner.
Nu și-a dat seama cine erai.
I-ai spus când l-ai făcut complicele tău.
Ăsta e un ordin al tribunalului de a colecta o mostră ADN
pentru a o compara cu urechile din cutie.
Într-un fel sau altul,
vom dovedi că au provenit de la tine.
Lestrade : VINO, TE ROG, ÎN BIBLIOTECĂ
- Lestrade ? - Da. Ce se petrece ?
Sherlock, Joan.
Vă rog, d-le, luați loc.
În primul rând, vreau să știți că nu vă port pică.
Știu că ați încercat să mă ajutați.
Și știu că ați făcut-o cu cele mai bune intenții.
Bun. Deci, azi l-am capturat pe Shawn Menck.
- El a fost cel care m-a jefuit. - Asta e fantastic, Gareth !
Da, ar fi fost, dacă nu mi-ar fi fost înmânat pe o tavă de argint.
Da. Am vorbit azi cu celelalte două victime ...
D-l Pelfrey, d-l Phillips ...
iar ei, veți fi șocați să auziți, au fost, de fapt, de mare ajutor.
De-a dreptul miraculos !
Te apropii și de punctul unde ne și spui ceva ?
Da, tu ai ajuns primul la aceste dosare, nu-i așa, Sherlock ?
Ți-ai dat seama de chestia cu bicicleta.
Apoi ai aranjat aceste dosare
ca, atunci când i-am sunat pe Pelfrey și Phillips,
te sunam, de fapt, pe tine.
Despre ce vorbește ?
Știi, Joan, acum poți să nu mai joci teatru.
Ce teatru ?
- Chiar nu știi, nu-i așa ? - Ce să știu ?
Partenerul tău s-a decis să-mi dea o mână de ajutor.
Să mă readucă pe drumul cel bun.
Mi-a dat informații cu țârâita, ca să-l pot găsi pe Menck.
Gareth, dosarele alea au fost ideea mea. El nici măcar ...
Nu-l cunoști așa cum îl cunosc eu.
De fapt, tu nu știi cât de bine te cunoaște el.
Tu și vocile tale, Sherlock.
De fapt, nu știu pe cine prefer mai mult.
Pe Pelfrey sau pe Phillips.
Deși, trebuie să spun că invitația la cafea a fost foarte drăguță.
Am fost de-a dreptul flatat, ca să fiu sincer.
Totuși, ar fi trebuit să mă vezi acolo, în apartamentul lui Menck.
Nu mi-a venit să cred cât de ușor am găsit toate dovezile alea.
Trei portofele puse frumos unul peste altul pe o măsuță.
Credeam că era imposibil.
Dar după aceea ... când eram pe cale să plec,
am găsit asta.
Da.
E o pană de cocoș.
Exact ca și cele de pe animalele tale de companie.
Ai aranjat lucrurile pentru mine, nu-i așa, Sherlock ?
Și ai făcut o treabă foarte bună.
Vezi tu, dacă nu găseam asta,
încă aș mai da târcoale acestei case,
apatic și cu o față lungă. Dar, nu !
Mulțumită faptului că am descoperit complotul născocit
de marele Sherlock Holmes, am decis
să mai dau o ultimă șansă muncii de detectiv.
Așa că, am acceptat o slujbă dimineață.
Da, e o poziție de consultant la Garda, în Cork.
Stai ! Garda, ca în Poliția Națională a Irlandei ?
Da, așa e. Plec mâine.
Așa că, am multe lucruri de împachetat.
Așa că, dacă mă scuzați ...
Doar dacă, desigur, vrei să continui
această șaradă ridicolă, Sherlock,
o să fiu foarte fericit să rămân.
Bine jucat, d-le.
Bine jucat.
Păi ...
Acum ... n-ai de ce să te simți prost că te-a lăsat în ceață, Joan.
Trebuie să înțelegi, desigur,
că sunteți la începuturile parteneriatului vostru.
Când o să stai la fel de mult timp cu el,
o să-l citești și tu la fel de ușor.
De-asta n-ai vrut să-l ajut în aceste ultime zile,
pentru că aveai propriul tău plan de a-l pune pe picioare ?
N-am auzit niciodată de Shawn Menck,
Roscoe Pelfrey sau Carlton Phillips.
Nu am falsificat acele dosare.
Indiferent cât de ușor o fi fost, Lestrade a rezolvat cazul singur.
Conspirația pe care o descrie
e produsul imaginației sale foarte bogate.
În ce privește pana găsită, ăsta e un caz clasic de transfer.
A căzut din hainele lui, nu din ale mele.
Dar tocmai ai spus ...
Ceea ce am crezut că i-ar fi de mare ajutor.
Ai avut dreptate.
Cu cât vorbea mai mult, cu atât devenea mai clar.
În unele cazuri, sunt alte moduri de a ajuta un prieten.
Ce face aia când ajunge la zero ?
Te împroașcă cu apă, face un zgomot puternic ?
Explodează.
I-am spus colegului meu că vreau ceva mai provocator
și mi-a trimis asta.
Rămâi ?
Ce pot spune ? Am încredere în tine.